![](https://blog.bg/images/1/1/rss.gif)
Прочетен: 5498 Коментари: 6 Гласове:
Последна промяна: 23.05.2016 23:41
![Постингът е бил сред най-популярни в категория в Blog.bg Постингът е бил сред най-популярни в категория в Blog.bg](https://blog.bg/images/page/icon_post_populyaren.gif)
Богатото разнообразие от струнни инструменти както в Испания, така и в цяла Европа представлява феномен, който заслужава да бъде разгледан и по детайлно , що се отнася до най-популярните инструменти, но засега ще се огранича в рамките на поносимото за масовия читател или слушател.
Струнните испански инструменти, както и всичко останало в тази безкрайно интересна и екзотична страна, също са с доста различия по отношение на регионите, но по принцип ще отбележа най-характерните, както в исторически, така и в съвременен план.
- Виуела (виуела де мано «ръчна виуела»)
Виуела (исп. vihuela) — струнен инструмент от семейството на виолите, распространен в Испания през XV — XVI векове. Първоначално на виуела са свирили с лък (vihuela de arco), от XVI века само с пръсти (vihuela de mano). Виуелата на XVI век е приличаща на голяма китара, а по настройка (шест двойни струни, като първата е можело да бъде и единична) е близка до лютнята. През XVII век виуелата е била изместена от китарата.
Инструментът е бил особено популярен в аристократичните кръгове, музикантите-виуелисти били истински интелектуален елит на своето време. Това се доказва не само от биографичните данни за тези хора, а преди всичко от репертоара им /, макар и не толкова многочислен, но притежаващ високи художествени достоинства. Известни композитори-виуелисти: Луис де Милан, Луис де Нарваес, Алонсо Мударра, Енрике де Валдеррабано, Диего Писадор, Мигел де Фуенляна и др.
За разлика от съвременната класическа китара инструментът е много по-олекотен и неособено голям. Принципът на настройването е същия като при съвременната китара, на кварти, но терцата е между 4 и 3 струни.
Изпълнението на произведения , написани за виуела е възможно и на съвременна китара, но по-силното натягане на струните внася трудности при техниката на свирене и много пиеси стават трудни. Необходимо е и да се отбележи, че старинните инструменти притежават обертонов колорит, създаващ особена аура и усещания при свиренето. Може би това се дължи на специалните материали от които се изработва инструмента - хинап и кипарис.
Друг старинен струнен инструмент е мавританската китара.
- Мавританска китара (guitarra sarracenica), е с овална форма, задното й дъно /или гърбът/ е изпъкнало, широкия корпус има няколко декоративни резонаторни отвора.
Металните струни са прикрепени към основата на корпуса с помощта на полукръгъл струнодържател. Свири се с перце, но също и с пръсти - от XIII век лъкът излиза от употреба. Оттогава датира формирането на два различни начина/стила на звукоизвличане - с помощта на защипване на струната или посредством триене в струната, като всеки от тях се превръща в самостоятелен стил на свирене на инструмента. В практиката обаче на виуела, обратно, остава допустимо използването на смесени стилове.
БАНДУРИЯ - старинен испански инструмент - инструмент с 5 двойни струни, напомнящ мандолина.
Ползва се в испанската народна
музика. Характерен е с начина на звукоизвличане — тремоло /вибрато
( многократно бързо повторение
на един звук или бързо редуване на 2
несъседни звука, 2 интервала или
акорда, отделен звук и съзвучие).
До XVIII века задната част на
корпуса (нем. Decke)- резонатора,
който усилва звука, създаван от
вибрациите на струните е бил кръгъл, аналогичен на предтечата си мандола.
Мандола — това е италиански струнен музикален инструмент, датиращ от XII—XIII век. Названието «мандола» произхожда от древното pandura (гръцко — малка лютня). Инструментът, по мнението на изследователите, е бил разработен в процеса на изработка на лютнята, като по компактен. Мандолата е известна също като «мандора» ,, «пандурина» и «бандурина» и се явява предтеча на мандолината, названието на която означава просто «малка мандола».
За този инструмент се споменава в манускрипт от 1752 года Reglas, y advertencios generales para taсer la bandurria… Музикални произведения, написани само за този исторически период за бандурия, не са се съхранили с изключение само на намерено в португалски манускрипт произведение «Battalla de Bandura 5° ton» с автор Botasella, датирано примерно около 1720 год.
През XVIII- ти век корпусът станал плосък, с пет двойни струни, настроени в кварта. Оригиналните инструменти от средновековието били триструнни. По време на Ренесанса била добавена 4-тата струна. В периода барок инструментът се видоизменил в 10 струнен (5 двойки). В съвременния инструмент струните вече са 6 двойки.
Фламенко китара
Пако де Лусия (Paco de Lucia)
Не е възможно е да се представи фламенко китарата и фламенко музиката, без да се отбележи този чудесен изпълнител , с който е свързан неразривно този жанр.
Най- известният фламенко китарист и композитор, донесъл световна известност на стила “фламенко” е Пако де Лусия. Той свири както класическо, така и съвременно фламенко. Пако де Лусия е издал повече от 30 албума, участвовал е в записите на огромен брой дискове на други изпълнители.
Разбираемо е да се обърне дължимото внимание на този инструмент подади огромната му популярност. Когато попитали гениалния китарист Андрес Сеговия по кое време счита той, че се е появила китарата, той отговорил по следния начин :
«О, това е станало много отдавна… Аполон страстно се влюбил в Дафна. Веднъж в страстта си той я задушил в обятията си, и Дафна се превърнала в лаврово дърво. От това свещено дърво и била направена първата китара. Харесва ми да я смятаме за дъщеря на Аполон, нали тя е дете на Слънцето».
Този поетичен отговор на Маестрото, абстрахирайки се от езика на метафората, обяснява до голяма степен отношението към този прекрасен и популярен инструмент, а също и неговите предшественици и аналози. Китарата, виуелата и лютнята са влезли трайно в инструменталната музикална култура.
И сега е необходимо, поради неразривната връзка между китара и фламенко да навлезем малко по- задълбочено в тази материя.
Фламенко — това си е цяло едно отделно изкуство, включващо три съставки: танц, пеене и китарна музика. Стилът се зародил в Андалусия (Южна Испания). Много са добавили в развитието и пропагандата на стила циганите, заселили се през XV век в Испания по крайбрежието на Андалусия. По своите традиции те започнали да изучават местните музикални обичаи, добавили и своите по- рано придобити при скитническия живот. Така се родил музикално-танцов стил/жанр - фламенко. Стилът на хора, водещи весел и безгрижен живот, което се изразявало поетично и музикално. Така и се оформил характера на фламенкото, състоящ се от сложни ритми и специфични техники на изпълнението.
Танците и песните на фламенкото се изпълняват с музикален съпровод на китара. В случая, основната задача на китарата е акомпанимента и най-важен за постановката на цялата композиция се явява специфичния ритъм, присъщ на стила фламенко. В съвремието фламенко е представено с огромен брой разновидности. Ето някои от тях:
-
Солеа (solea), един из древните стилове. Възниква като акомпанимент на танци, в които китарата играе основна роля ;
-
Канья (cana), китарата е на втори план, подчертан е вокалния елемент, акцентът е върху в пеенето;
-
Тангос (tangos), в днешно време се явява като един от любимите и изпълняеми стилове;
-
Фанданго (fandango), още една разновидност на акомпанимента към танците фламенко. В зависимост от изпълненията фанданго е: бързо, умерено, бавно. Като отделна категория- това е съчетанието байле, канте и токе, тоест отново, китарна музика (токе), песен (канте) и танц (байле). Токаористи — китаристите фламенко притежават способността за импровизация и добра музикална памет . Дори и в сегашно време болшинството фламенко — китаристи са без музикално образование, като изкуството на китариста като правило се предава на ученика от учителя .
Изработена от испански кипарис и смърч, фламенко китарата е по-лека и представя по-ниски тоналности от събрата си класическата китара. Резултатът? Тя свири с по-остър и почти равен метален звук. Съществуват също някои интересни отличителни черти на Фламенко китарата и начина, по който се свири на нея. Ритъмът и звука са много различни. Свиренето на испанска китара предопределя зачитането на някои правила, но майсторството изисква и добър слух, спонтанност и импровизация. . Резултатът е невероятно шоу, тъй като китарата едновременно създава мелодия, перкусия и слушателска наслада, за всеки един който е достатъчно щастлив да бъде наоколо.
Разбираемо не представям фотография на този инструмент. Едва ли съществува любител на музиката, който не е слушал и виждал китара, най- малко в съвременния й вид и звучене.
Следващият специфичен музикален струнен инструмент :
Bandola (Бандола) - (испан. bandola, bandolуn)
- от рода на бандуриите с по-малък размер, и първоначално с 3 струни. Корпусът е с крушовидна форма, шийката по-късичка, струните са метални, двойни, с брой 4-6, понякога и 10. Свири се с помощта на рогово перце .
Реба́б (или рубаб от араб. рабаб)
— струнен лъков инструмент от арабски произход, с почти кръгъл корпус с малък кръгъл отвор за резонанс.
Многочислени са разновидностите на китарата, като най- разпространени са:
gitarilla, gitarron, bandurria, rabel.
-
gitarron- При свои пътешествия из испанските провинции
Сервантес /испанския Шекспир/ е описал около 1600 год. по-голяма китара с названието "Bajo де Uсa". Много е вероятно, че този инструмент да се е разпространил из новите испански колонии в Северна и Южна Америка и да е оцелял до днес в няколко страни: най-малко
два варианта в Мексико и по един в Аржентина и Пуерто Рико. -
Рабел rabel (или arrabel) е струнен испански инструмент , може би с правилно наименование фолк-цигулка. Вероятно произхожда от средновековна гъдулка , а може би произлиза от арабската Rabab . Инструментът обикновено има две или три струни от черва или стомана, или понякога усукани конски косми. За първи път за него се споменава през 12 век, като все още се ползва в някои части на Латинска Америка, както и испанските провинции Кантабрия и Астурия .
И накрая съвсем информативно искам да спомена един инструмент, който може да се тълкува и като струнен, и като ударен. Засега да го приемем като струнен:
Валенсия в снимки.
КОРИДА ФЕСТИВАЛЪТ „САН ИСИДРО“ В МАДРИД ...
http://eomi/plucked/cimbalom/
http://lib7/evropa/928-literatyre-spain.html
04.com/evropa/
https://en.wikipedia/
http://bibliofond/view.aspx?id=75926
And others
Хубав материал!
А, за днешния ден - 24 май -
Честит празник, Борн!
Поздрави!
Хубав материал!
А, за днешния ден - 24 май -
Честит празник, Борн!
Поздрави!
Благодаря ти . Честит 24 май и на теб !
Постингът Ви е много, много интересен.
Моля за статия със снимки на най- използваните инструменти в българския музикален бит. (Ако може - на малки части - за такива като мен, които не разполагат с много време. (Разбира се , това е молба.)
С уважение - Литатру!
Успехи - винаги!
![](https://blog.bg/photos/profile/89124.jpg)