2. radostinalassa
3. leonleonovpom2
4. varg1
5. kvg55
6. wonder
7. planinitenabulgaria
8. mt46
9. sparotok
10. hadjito
11. stela50
12. getmans1
13. zaw12929
14. tota
2. radostinalassa
3. lamb
4. vesonai
5. samvoin
6. hadjito
7. manoelia
8. bateico
9. mimogarcia
10. sekirata
![](https://blog.bg/images/1/32/rss.gif)
Прочетен: 10193 Коментари: 40 Гласове:
Последна промяна: 18.07.2017 20:01
![Постингът е бил сред най-популярни в категория в Blog.bg Постингът е бил сред най-популярни в категория в Blog.bg](https://blog.bg/images/page/icon_post_populyaren.gif)
![Постингът е бил сред най-популярни в Blog.bg Постингът е бил сред най-популярни в Blog.bg](https://blog.bg/images/page/icon_post_top5.gif)
Явор Костов
Когато става въпрос за любим цвят, футболен отбор, храна, марка автомобили или хоби, в реда на нещата е всеки човек да има свое СОБСТВЕНО ПРЕДПОЧИТАНИЕ. По въпросите обаче за половата идентичност и произхождащото от нея естествено сексуално привличане, в никакъв случай не е нормално да съществува объркване. Поне така беше във времената, когато очевидното бяло бе наричано бяло, а несъмненото черно – черно. Днес категории и основни понятия са обърнати с главата надолу. Въпрос на напредничавост и широк мироглед е безрезервното приемане на странностите и извратеността на тези, които афишират своята хомосексуалност, и ако все още си позволите лукса да дадете морална оценка на неморалния им живот, то в най-добрия случай ще ви бъде лепнат етикет, обвиняващ ви в КОНСЕРВАТИВНА ЗАКОСТЕНЯЛОСТ.
За мнозина убеждението, че ХОМОСЕКСУАЛИЗАЦИЯТА НА СЪВРЕМЕННОТО ОБЩЕСТВО е резултат от целенасочена активност на конкретни хора, лобистки организации и обществено-политически формации, изповядващи атеистични, социалистически и хуманистични идеологии, е израз на поредната налудничава теория на конспирацията. По-внимателен поглед обаче върху социалните, културни и политически процеси би следвало да ни разколебаят и да не отхвърлим лековато подобна теза.
Достатъчно е само да погледнем някои учебни помагала, одобрени от МОН, които, възпитавайки децата във ВАВИЛОНСКИЯ ДУХ НА ТОЛЕРАНТНОСТ и преклонение пред свободата на отделната личност, откровено рекламират най-низши сексуално извратени страсти; да разпознаем МЕДИЙНОТО ПРОМОЦИРАНЕ на еднополовата аморалност в повечето шоу програми; да преглътнем дипломатическия натиск на богатите ни партньори от Запада за това да аплодираме безкритично парадирането по време на така наречения гей-парад, и нека тогава отречем очевидното. Налице е сериозен натиск съвременното общество да вдигне бял байрак и в крайна сметка да приеме хомосексуалната извратеност като автентично човешко право.
Във вихъра на тази повсеместна хомосексуална идеологическа инвазия, както неведнъж в ключови моменти на най-драматични исторически промени, съществена роля в изпълнението на пропагандните цели за установяване на нови обществено-политически реалности се пада на изкуството. Причината е следната: то притежава способността да внушава ценности или да ги развенчава по несравнимо ефектен начин. Филми, видео клипове, песни, театрални постановки, художествени произведения и т. н. ден след ден ни облъчват с ЯВНИ ИЛИ ЗАКОДИРАНИ ПОСЛАНИЯ за възприемането на хомосексуалния порок като нещо обичайно и като морално неутрално явление. В сценария за подмяна на закони, правила и морални понятия, може би главната роля не се пада на изкуството, но то е онзи второстепенен персонаж, без който фабулата не би се разгърнала истински и докрай.
Нека обърнем внимание на няколко примера от огромното количество доказателствен материал в подкрепа на казаното дотук. Списъкът с гордо демонстриращи своята хомосексуалност актьори, музиканти и въобще личности от шоу-бизнеса е изключително голям: сър (в случая колко иронично звучи тази титла) Елтън Джон, Рики Мартин, Джордж Майкъл, Джоди Фостър, Роузи О’Донъл, Куин Латифа, Мелиса Етеридж, Джейн Линч и още, и още…
Налице е сериозен натиск съвременното общество да вдигне бял байрак и в крайна сметка да приеме хомосексуалната извратеност като автентично човешко право. |
Творчеството, публичните изяви и медийното внимание около гореспоменатите личности и огромното число подобни на тях е само малка част от пропагандирането на хомосексуалната кауза. Тук е моментът да споменем, че от осемдесетте години на 20 век досега се наблюдава ПРОГРЕСИВНА ЕСКАЛАЦИЯ на хомосексуалната пропаганда в сферата на изкуството. Докато в началото на този период артистичните проповедници на новия морал свенливо се ограничават само до поддържане на идеите за гражданско и полово равенство в обществото и съблюдаването на човешките права, като Трейси Чапман например, то през първите петнадесет години на 21 век, представителите на гилдията откровено издигат на пиедестал перверзията, като правят многократни опити паралелно с това да осмиват християнството.
Пример за подобно творчество намираме при Деметрия Девон Ловато, по-известна като Деми Ловато – американска певица, актриса и авторка на песни. ЖИТЕЙСКАТА ДРАМА на Деми Ловато е често срещана в средите на шоу бизнеса. Младата певица страда от булимия, има афинитет към самонараняване, прави опити да се „самолекува“, попадайки в зависимост от алкохол и наркотици. Госпожица Ловато се снима в поне 6 епизода от петия сезон на популярния сериал „Клуб веселие“ (Glee). Там тя играе второстепенна роля на актриса лесбийка.
В песента си „Наистина не ме интересува“(Really Don"t Care), която има над деветдесет милиона посещения в youtube, на фона на лесно запомняща се, приятна за ухото мелодия Деми Ловато изпява следното:
Искаш да играеш, искаш да останеш, искаш да имаш всичко. Започна да си играеш с мозъка ми, докато не ударих в стена. Може би е трябвало да знам, че ще си излезеш през вратата.
Но дори ако звездите и Луната се сблъскат, няма да те поискам обратно в живота си. Можеш да си вземеш думите и всичките си лъжи. О, о, мен наистина не ме интересува.
Непретенциозен текст, в който не става веднага ясно кой точно е обектът на нейната неприязън. Ако обаче имате нещастието да гледате видеото към песента, заснето на 8 юни 2014 г. по време на прайда в Лос Анджелис, ще се уверите, че изпълнителката, във вихъра на ВЕСЕЛЯЩА СЕ ПО СОДОМИТСКИ ТЪЛПА, се обръща към Бога на християните, като Го предизвиква с думи и неприлични жестове, защитавайки правото на хомосексуалистите да бъдат свободни от Него.
Подобно е поведението на друг ИДОЛ НА ПОДРАСТВАЩИТЕ Адам Ламбърт, който в едно свое интервю разяснява ролята на изкуството в „отваряне на очите на хората“. Адам Мичъл Ламбърт е американски певец, композитор и актьор, който участва в кампании срещу критиците на ЛГБТ общността, като в подкрепа на хомосексуалната и транссексуалната кауза създава сингъла си „Последици“ (Aftermath).
Когато през 2009 година Адам Мичъл Ламбърт участва в Американските музикални награди, той ШОКИРА ПУБЛИКАТА със скандалното си изпълнение (по време на представяне на песента си „За твое забавление“ (For Your Entertainment), опипва един от танцьорите и целува басиста си Томи). На последвалата реакция от възмутени зрители Ламбърт отговаря, защитавайки свободата на изразяването в изкуството със следното изказване: „Живеем в двадесет и първи век, време е да поемем риск, да бъдем смели, да отворим очите на хората и ако това ги обижда, тогава може би не съм за тях“. За четиридесетата годишнина на Американските музикални награди изпълнението на Ламбърт е включено в класацията за най-добрите моменти в историята на конкурса.
От осемдесетте години на 20 век досега се наблюдава ПРОГРЕСИВНА ЕСКАЛАЦИЯ на хомосексуалната пропаганда в сферата на изкуството. |
Нека обаче обърнем внимание и на другата, не по-малко опасна тенденция от тази на откровено вулгарните послания в съвременната поп музика, а именно – СКРИТОТО ХОМОСЕКСУАЛНО ПРИСЪСТВИЕ, вплетено в основния сюжет на съвременни филми и книги. Можем спокойно да го наречем „синдром на второстепенния, чувствителен, чаровен, интелигентен хомосексуален герой“. Има толкова много примери за заразяването с тази болест, ходеща най-вече по произведения на седмото изкуство, че можем лесно да си обясним факта защо вече не ни правят впечатление.
Сякаш най-податливи като приемници на въпросния синдром са РОМАНТИЧНИТЕ ФИЛМИ. Ако допуснем, че това е продукт на целенасочен ход на подкрепящите хомосексуалната идеология, то трябва да признаем, че този ход е наистина адски хитър. Гледайки произведения от въпросния жанр, ние изкарваме време на приятна почивка с любимите си хора, често в компанията на цялото семейство, и съвсем не обръщаме внимание на идеологическото облъчване, идващо от екрана. Обикновено романтичната история е наситена с вълнуващите любовни перипетии, съпътстващи връзката между един мъж и една жена. Дотук добре, но там някъде се появява „второстепенния, чувствителен, чаровен, интелигентен хомосексуален герой“, който не само дава цвят на филмовия разказ, но и придвижва фабулата към желаната от всички развръзка.
Ето само няколко имена от дългия списък с филми с подобно съдържание: „Франки и Джони“ (1991) с участието на Ал Пачино и Мишел Пфайфър, в ролята на необходимия за разказа гей-чаровник – Нейтън Лейн; „Четири сватби и едно погребение“ (1994) – главните роли се изпълняват от Хю Грант и Анди Макдауъл, като паралелно с основната любовна история ставаме свидетели на „възвишената“, но трагично развила се интимна връзка на хомосексуалните герои на Саймън Калоу и Джон Хана. Подобни персонажи виждаме в „Сватбата на най-добрия ми приятел“ (1997) с участието на Джулия Робъртс и Дърмът Марлони. В ролята на изискания гей-приятел на главната героиня е Рупърт Евърет. В „Месец любов“ (2001) въпросният герой (Джейсън Айзъкс), носител на синдрома, не само отговаря на всички изброени дотук характеристики, но е и успял в бизнеса си екстравагантен травестит. Главните роли на този трагичен като сюжет и ПРОПАГАНДЕН КАТО РЕАЛИЗАЦИЯ ФИЛМ се изпълняват от Шарлиз Терон и Киану Рийвс.
Количеството примери за филми с подобен сюжет е наистина впечатляващо, но още по-внушителен е списъкът с филмите, ДИРЕКТНО РЕКЛАМИРАЩИ хомосексуалния начин на живот: „Обект на желание“ (1998) с Дженифър Анистън и Пол Ръд; „Почти идеално“(2000) с Мадона и Рупърт Евърет; „Клетка за птици“(1996) с Робин Уилямс и Нейтън Лейн; „Филаделфия“ (1993) с Том Ханкс, Дензъл Уошингтън, Антонио Бандерас; „Планината Броукбек“ (2005) с Хийт Леджър и Джейк Джилънхол; „Милк“(2008) с Шон Пен; „Молитви за Боби“(2009) – филм, в който героинята на Сигорни Уийвър е християнка, която се бори с чувство на вина, защото, след като не приема сексуалната ориентация на сина си, той се самоубива; „Далеч от рая“ (2002) с Джулиън Мур и Денис Куейд; „Дом на края на света“ (2004) с Колин Фаръл и Далас Робъртс и още, и още… Стотици скъпи филмови продукции, ВНУШАВАЩИ, ЧЕ ДА СИ ОБРАТЕН Е НОРМАЛНО, достойно, забавно и дори героично в някои случаи.
Опасна е и тенденцията на скритото в сюжетите на съвременни филми и книги хомосексуално присъствие, което можем да наречем "синдром на второстепенния, чувстви-телен, чаровен, интелигентен хомосексуален герой". |
За съжаление, от подмолно хомосексуално и АНТИХРИСТИЯНСКО ПОСЛАНИЕ не са пожалени и любителите на съвременната проза. Един фрапиращ пример за това е излезлият на българския книжен пазар през 2013 година, от издателство „Егмонт“, тийнейджърски роман на писателката Стефани Пъркинс – „Звезди за Лола“. На пръв поглед в историята, написана в забавен младежки стил, не се забелязва нищо необичайно. Главната героиня Лола, момиче на седемнадесет години, се опитва да признае пред себе си, че вместо в настоящия си приятел е влюбена в момче, с което е израснала в детските си години. Проблемът за читателя, чувствителен към хомосексуалната пропаганда, се появява, когато симпатичната млада дама още от първите страници на произведението, представя своите „родители“ – баща си Найтън и другия си баща Алан. Тя ги описва като строги, чувствителни и забавни. Безукорни „родители“. Междувременно, за да бъде завършена картината на това МОДЕРНО СЕМЕЙСТВО, на стр. 8, чаровната Лола ни представя домашния си любимец, кучето Мили. Мили е съкратено от „Господи, Мили Боже“.
Запомнете това име на тийнейджърски роман „Звезди за Лола“. Истинските родители, тоест мама и татко, е редно вече да имат предвид и внимателно да следят не само какво гледат децата им по телевизията и в нета, но и какво четат, защото живеем във време на безпрецедентна ХОМОСЕКСУАЛНА ИНВАЗИЯ, която не е подминала и писаното слово.
Изкуството несъмнено притежава способността да внушава ценности или да ги развенчава. |
Изкуството е наистина мощно средство за въздействие. Изкуството несъмнено притежава способността да внушава ценности или да ги развенчава. Добрата новина е, че все още съществуват ТВОРЧЕСКИ ХОРА С НОРМАЛНО МИСЛЕНЕ. Именно тези хора могат, нещо повече, те трябва да заемат активна позиция и с арсенала на изкуството да се противопоставят на модерната, пагубна за обществото идеология, наречена хомосексуализъм.
Публикуване на критични материали, създаване на нормален творчески продукт, борба с автоцензурата (това е онзи белег на МОДЕРНИЯ ТОТАЛИТАРИЗЪМ, който ни кара да самоограничаваме мнението си заради натрапената ни фалшива толерантност – най-големият враг на истински свободното слово и мисъл), изявяване на библейския стандарт и ценности и др. са някои от оръжията срещу хомосексуалната агресия.
За себе си решавам следното – сега е моментът да ги използвам, защото утре може да е късно.
Всички права запазени © 2015. Препечатвания и препубликации само с разрешение: editor@center-religiousfreedom.com
ЯВОР КОСТОВ е протестантски пастор в „Християнски мисионерски център – Видин“. Явор е писател, автор на стихосбирката „Където се пресичат времето и вечността“ (1999 г.) и сборниците с разкази „Някой пред вратата“ (2005 г.) и „Поетът или поредната сексистка свиня“ (2012 г.).
Източник: Свобода за всеки, брой 42Тагове:
Автора е развил и предложил позицията си с доста аргументи и ясно, очаквах повече от финала, но може би и така е достатъчен. Струва ми се, че почти напълно съ съгласен с постинга.
У мен буди подозрение и раздразнение нещо друго - автора е пастор - това разбрах от края на материала, но ако не знаех това, ако не бях прочел, бих допуснаял, че е написано може би дори от човек със светско мислене. Защо е притеснително за мен това (друг би казал, че е чудесно пастори да пишат близо до нас хората от масата), но в това аз съзирам лицемерието на част от вярващите или "пастирите" - днешните пишещи и афиширащи се като християни звучат подозрително светски, ще рече пропагандно дегизирани може би?! Дано да греша в подозренията си към тях.
Автора е развил и предложил позицията си с доста аргументи и ясно, очаквах повече от финала, но може би и така е достатъчен. Струва ми се, че почти напълно съ съгласен с постинга.
У мен буди подозрение и раздразнение нещо друго - автора е пастор - това разбрах от края на материала, но ако не знаех това, ако не бях прочел, бих допуснаял, че е написано може би дори от човек със светско мислене. Защо е притеснително за мен това (друг би казал, че е чудесно пастори да пишат близо до нас хората от масата), но в това аз съзирам лицемерието на част от вярващите или "пастирите" - днешните пишещи и афиширащи се като християни звучат подозрително светски, ще рече пропагандно дегизирани може би?! Дано да греша в подозренията си към тях.
(...) Не познавам човек в България, дори най-благородните и най-честни личности, срещу които да не е хвърляно подозрение, че те не са това, за което се представят, че зад цялото им поведение стои нечиста цел. (...)
(...) За нещастие подозренията на мнозина български граждани в края на краищата са били оправдани от живота и затова никой не може да им отнеме правото на лична бдителност, правото да ви подозират. (...) Георги Марков
(...) Не познавам човек в България, дори най-благородните и най-честни личности, срещу които да не е хвърляно подозрение, че те не са това, за което се представят, че зад цялото им поведение стои нечиста цел. (...)
(...) За нещастие подозренията на мнозина български граждани в края на краищата са били оправдани от живота и затова никой не може да им отнеме правото на лична бдителност, правото да ви подозират. (...) Георги Марков
...
Точно на място са тези цитати от теб - добре подбрани и точно за моя коментар: от една страна греешката в съмнението и от друга правилността да го има.
Вж.http://www.dnes/stranata/2016/11/02/angliiski-pastor-pedofil-obuchaval-romcheta-v-sliven.320651
(...) Не познавам човек в България, дори най-благородните и най-честни личности, срещу които да не е хвърляно подозрение, че те не са това, за което се представят, че зад цялото им поведение стои нечиста цел. (...)
(...) За нещастие подозренията на мнозина български граждани в края на краищата са били оправдани от живота и затова никой не може да им отнеме правото на лична бдителност, правото да ви подозират. (...) Георги Марков
...
Точно на място са тези цитати от теб - добре подбрани и точно за моя коментар: от една страна греешката в съмнението и от друга правилността да го има.
Вж.http://www/stranata/2016/11/02/angliiski-pastor-pedofil-obuchaval-romcheta-v-sliven.320651
Затова, когато се говори за християнство, трябва да се има предвид Библейското такова, което разпространиха първите християни. И ако познавате Христовата притча за плевелите (а и не само нея), нямаше да финализирате така коментара си. Плевелите и житото растат заедно до сеитба. После се разделят. Едните се изгарят, а другите се прибират в хамбара.
Ако препоръките и съветите в Книгата се имаха предвид в ежедневието на човека и в практиката на държавите, много неща нямаше да са такива и в такава степен. Но понеже не са, не вървим ли по отъпкания (от отклонения в същността му) път на древните евреи. Не ги ли придружаваме, например, по пътя на "разпни го", всеки в лицето на ближния му?... Така че, първо, нека видим гредата в нашите очи, а после да сочим сламката еврейска. :)
Със загриженост чета, как бихте оставили педофилите до Съдния ден. Мислех, че църквата може по- навреме да се справи сама и прекрати порочното им дело. Но щом ще чакате жътвата...
(Смятам, че "Плевелите и житото растат заедно до сеитба" е от невнимание, а не целенасочено преиначаване на Словото. Текстът е "оставете да расте и едното и другото заедно до жетва")
19.07.2017 19:27
Вж.http://www/stranata/2016/11/02/angliiski-pastor-pedofil-obuchaval-romcheta-v-sliven.320651
Дълг на църквата е да покаже Стандарта, да учи или порицава постъпките в светлината на Библията. Църквата също не може да налага. Членуването в нея е доброволно. Ако от един момент нататък човек не желае да се съобразява със следваните от общността принципи, напуска или се отстранява. Църквата не може да налага на сила с какво от характера си да се справя този или онзи от членовете й. Дългът е лична отговорност и практика.
"И сега препоръчвам ви на Бога и на словото на Неговата благодат, което може да ви назидава и да ви даде наследството между всичките осветени." (Деяния 20:32)
А "другите", които "гледат под лупа делата им" (на християните), кой е стандартът им, като "не четат текстове"?
Със загриженост чета, как бихте оставили педофилите до Съдния ден. Мислех, че църквата може по- навреме да се справи сама и прекрати порочното им дело. Но щом ще чакате жътвата...
(Смятам, че "Плевелите и житото растат заедно до сеитба" е от невнимание, а не целенасочено преиначаване на Словото. Текстът е "оставете да расте и едното и другото заедно до жетва")
Разбирам загрижеността Ви :) по отношение на педофилите. Ако такъв се промъкне в християнска общност и бъде разбран какъв е, би трябвал да бъде изключен. Не е работа на църквата да съди човека, но има библейска процедура за такива и подобни постъпки на недопустимо поведение. В гражданското общество има граждански съд, който ще отсъди за него (до Съдния ден). А в Съдния ден – във времето на жетвата според притчата, окончателната дума ще има Човекът, Който казва "ЩЕ РЕКА". :) Най-вероятно този най-общ отговор няма да Ви задоволи, но за съжаление има стотици християнски вероизповедания, от чието име не мога и не е редно да говоря.
Да, "сеитба" е грешка в бързината. Благодаря за корекцията. Ето оригиналният текст: "Оставете да растат и двете заедно до жетва; а във време на жетва ЩЕ РЕКА на жетварите: Съберете първо плевелите, и вържете ги на снопове за изгаряне, а житото приберете в житницата ми." (Матей 13:30)
Ако християнските църкви се ръководеха само от библейските принципи, нямаше едните да гонят другите. Но когато държавата си служи с нейните лостове, а църквата се налага чрез държавата, това е исторически факт, чиято тенденция продължава. Защото надделяват лидерските и политически амбиции на хора и институции, които отнемат мястото на Христовото водителство.
"...защото мъжът е глава на жената, както и Христос е глава на църквата (като само Той е спасител на тялото)." (Ефесяни 5:23)
"...И глава на тялото, то ест, на църквата, е Той, Който е началникът, първороден от мъртвите, за да има първенство във всичко." (Колосяни 1:18)
А християнските жертви в двете фази на Рим - езическата и папската - са над 60 милиона.
В този ред на мисли съм съгласен с теб, но за цитатите и особено втория - мисля, че Бог не трябва да се снижава, омърсява и вкарва в човешкото, защото има пропаст между него както ни го представя вярата и църквите с това, което са натворили - лошото (защото са направили и много епохално добро).
Как Бог е глава на нещо земно като църквата, която греши като всичко човешко - това може да е пожелание, но реалност не е.
В този ред на мисли съм съгласен с теб, но за цитатите и особено втория - мисля, че БОГ НЕ ТРЯБВА ДА СЕ СНИЖАВА, ОМЪРСЯВА И ВКАРВА В ЧОВЕШКОТО, ЗАЩОТО ИМА ПРОПАСТ между него както ни го представя вярата и църквите с това, което са натворили - лошото (защото са направили и много епохално добро).
Как Бог е глава на нещо земно като църквата, която греши като всичко човешко - това може да е пожелание, но реалност не е.
- Това е разликата между нашето мислене и Неговото мислене; между нашата любов и Неговата любов; между нашата справедливост и Неговата справедливост; между нашето смирение и Неговото смирение – не овчедушие, а смирение :); между нашата гордост и Неговото достойнство …..
"Защото Бог толкова възлюби света, че даде Своя Единороден Син, за да не погине ни един, който вярва в Него, но да има вечен живот: Понеже Бог не е пратил Сина на света да съди света, но за да бъде светът спасен чрез Него." (Йоан 3:16, 17)
"(…)Не правете нищо от партизанство или от тщеславие, но със смиреномъдрие нека всеки счита другия по-горен от себе си. Не гледайте всеки само за своето, но всеки и за чуждото. ИМАЙТЕ В СЕБЕ СИ СЪЩИЯ ДУХ, КОЙТО БЕШЕ И В ХРИСТА ИСУСА; КОЙТО, КАТО БЕШЕ В БОЖИЯ ОБРАЗ, ПАК НЕ СЧЕТЕ, ЧЕ ТРЯБВА ТВЪРДО ДА ДЪРЖИ РАВЕНСТВОТО С БОГА, НО СЕ ОТКАЗА ОТ ВСИЧКО, КАТО ВЗЕ НА СЕБЕ СИ ОБРАЗ НА СЛУГА И СТАНА ПОДОБЕН НА ЧОВЕЦИТЕ; И, КАТО СЕ НАМЕРИ В ЧОВЕШКИ ОБРАЗ, СМИРИ СЕБЕ СИ И СТАНА ПОСЛУШЕН ДО СМЪРТ, ДАЖЕ СМЪРТ НА КРЪСТ. (…) Затова, възлюбени мои, (…), изработвайте спасението си със страх и трепет; Защото Бог е, Който, според благоволението Си, действува във вас и да желаете това и да го изработвате. Вършете всичко без роптание и без препиране, за да бъдете безукорни и незлобливи, непорочни Божии чада всред опако и извратено поколение, между които блестите като светила на света, като явявате словото на живота;…" (Ап. Павел до филипяните 2:3-16)
"Търсете Господа, докле може да се намери.
Призовавайте Го докато е близо;
Нека остави нечестивият пътя си,
И неправедният помислите си,
Нека се обърне към Господа, и Той ще се смили за него,
И към нашия Бог, защото Той ще прощава щедро.
Защото Моите помисли не са като вашите помисли.
Нито вашите пътища като Моите пътища, казва Господ." (Исая 55:6-8)
Освен това, като главен обвинен, Той има нужда от свои представители, които да Го защитят с живота си.
Цитатите не са най-подходящите, но те ми идват наум, а не искам да са многословна по темата, която не е присъща.
Цитатите са внушаващи и силни, но за мен те започват от един недоказан "авторитет", докато за теб, Бог е несъмнен, за мен той е съмнен премного във "вида" на всяка земна религия
Цитатите са внушаващи и силни, но за мен те започват от един недоказан "авторитет", докато за теб, Бог е несъмнен, за мен той е съмнен премного във "вида" на всяка земна религия
Вероятно аз виждам връзка, която другите не виждат. Съжалявам, че съм прекалила.
Моля за извинение и по въпроса за Авторитета, който (подчертавам) нямам намерение да налагам, защото човек сам избира авторитетите, на които да вярва и които избира да следва. Но, когато се обсъждат въпроси за християнството, църквата (официална или в нелегалност със съответните прояви на всяка от тях), се налага някакво избистряне, което не може да стане без Библията и историята.
Затова си позволявам още цитати, които, освен че никой не е задължен да чете, не са и особено впечатляващи. Но сред тях в известен смисъл може да се намерят изясняващи изрази или изречения по отношение на църквата-политика и Божията библейска църква. Защото онова, което еврейската нация не можа да осъществи, изграждайки в опасенията си стена между нея и езическия свят, се извършва чрез новозаветната християнска църква. Но пък знаем от историята, че едни християни, избиваха други. Защо и как да се разграничат?...
А имам предвид и препоръката на апостол Павел, която, мисля, може да бъде еднакво полезна не само за вярващи, но и за невярващи в Бога. С нея ще започна въпросните цитати и с нея ще ги завърша.
"НАЙ-ПОСЛЕ, БРАТЯ, ВСИЧКО, ЩО Е ИСТИННО, ЩО Е ЧЕСТНО, ЩО Е ПРАВЕДНО, ЩО Е ЛЮБЕЗНО, ЩО Е БЛАГОДАТНО, - АКО ИМА НЕЩО ДОБРОДЕТЕЛНО, И АКО ИМА НЕЩО ПОХВАЛНО, - ТОВА ЗАЧИТАЙТЕ." (Филипяни 4:8)
Из: Хърбърт Дъглас. Вярвайте на пророците му. Кн. 1.
(…) "Нищо в този свят не е така скъпо за Божието сърце, както НЕГОВАТА ЦЪРКВА. Неговата воля НЕ Е СВЕТСКА ПОЛИТИКА ДА ПОКВАРЯВА НЕЙНАТА ИСТОРИЯ (курсивите главни букви мои, Н.). Той не оставя Своя народ да бъде побеждаван от сатанинските изкушения. Ще накаже хората, които Го представят неправилно, но ще бъде милостив към всички, които искрено се покайват. Тези, които искат от Него сила за изграждане на християнски характер, ще получат цялата помощ, от която се нуждаят" (Пророци и царе, С. 300)
В наши дни отхвърлянето на ясните библейски истини кара мнозина да не спазват Божия закон. ИДЕЯТА, ЧЕ БОЖИИТЕ ЗАПОВЕДИ НЕ СА ЗАДЪЛЖИТЕЛНИ ЗА ХОРАТА, Е ОТСЛАБИЛА СИЛАТА НА МОРАЛНИТЕ ЗАДЪЛЖЕНИЯ. ПОСЛЕДНАТА БИТКА ОТ ВЕЛИКАТА БОРБА МЕЖДУ ИСТИНАТА И ЗАБЛУДАТА ЩЕ БЪДЕ СБЛЪСЪКЪТ МЕЖДУ ЧОВЕШКИТЕ И БОЖИИТЕ ЗАКОНИ.
"Враговете, обединени срещу истината, сега действат активно. Божието свято слово, което е стигнало до нас С ЦЕНАТА НА ТАКИВА ГОЛЕМИ СТРАДАНИЯ И КРЪВОПРОЛИТИЯ, се цени съвсем малко (…) Хиляди, КОИТО СЕ ХВАЛЯТ С ПОЗНАНИЕТО СИ, СМЯТАТ ЗА ПРОЯВА НА СЛАБОСТ БЕЗРЕЗЕРВНОТО ДОВЕРИЕ В БИБЛИЯТА. А като доказателство за начетеност приемат повдигането на несъществени възражения срещу Писаният, както и одухотворяването и замъгляването на най-важните библейски истини" (Пророци и царе, С. 320). ВСЯКА ИСТИНСКА РЕФОРМАЦИЯ и пробуждане насочват вниманието върху Божието Слово и потвърждават нуждата от искрено послушание към Божиите заповеди.
"Дори сред хората, които заявяват, че ходят в страх Господен, има някои, които повтарят действията на израилевите благородници. Тъй като притежават власт да го направят, те изискват повече, отколкото е справедливо, и така стават потисници. И тъй като алчност и коварство прозират в живота на хората, които се именуват с името на Христос, тъй като ЦЪРКВАТА запазва в списъците си имената на тези, които са спечелили притежанията си несправедливо, религията на Христос си навлича позор (…) ЦЪРКВАТА Е ДО ГОЛЯМА СТЕПЕН ОТГОВОРНА ЗА ГРЕХОВЕТЕ НА ЧЛЕНОВЕТЕ СИ. ТЯ ПОДКРЕПЯ ЗЛОТО, АКО НЕ ИЗДИГНЕ ГЛАСА СИ СРЕЩУ НЕГО" (Пророци и царе, С. 335)
"В непоклатимата отдаденост на Божието дело и точно толкова непоклатимото доверие на Неемия в Бога се дължи НЕУСПЕХЪТ НА ВРАГОВЕТЕ МУ да го подчинят на своята власт. БЕЗДЕЙНИЯТ ЧОВЕК става лесна плячка на изкушението. Но В ЖИВОТА, В КОЙТО ИМА БЛАГОРОДНА ЦЕЛ И ВСЕПОГЛЪЩАЩ СТРЕМЕЖ, ЗЛОТО ПОЧТИ НЕ НАМИРА МЯСТО." (…) (Пророци и царе. С. 340)
Неемия е пример за човек, който НЕ ПРИКРИВА ЗЛОТО С ФАЛШИВА ЛЮБОВ. И днес има нужда от такива хора. "За реформата, която трябва да се осъществи днес, има нужда от ХОРА, КОИТО, като Ездра и Неемия, НЯМА ДА ОМАЛОВАЖАВАТ ИЛИ ИЗВИНЯВАТ ГРЕХА, НИТО ЩЕ СЕ УПЛАШАТ ДА ЗАЩИТЯТ БОЖИЯТА ЧЕСТ (…). Те ще помнят, че Бог не гледа на лице и че СТРОГОСТТА КЪМ МАЛЦИНА МОЖЕ ДА СЕ ОКАЖЕ МИЛОСТ КЪМ МНОЗИНА" (Пророци и царе. С. 347)
Това, което Бог желае да направи за света чрез Израил, избрания народ, в края на краищата ще бъде осъществено чрез Неговата ЦЪРКВА на земята днес. Той "ще даде под наем на други земеделци" лозето, на Своя пазещ завета народ, които "ще му дават плодовете на времето им". ГОСПОД НИКОГА НЕ Е ОСТАВАЛ БЕЗ ИСТИНСКИ ПРЕДСТАВИТЕЛИ НА ЗЕМЯТА, КОИТО ДА ИМАТ ПРИСЪРЦЕ НЕГОВИТЕ ЦЕЛИ" (Пророци и царе. С.367) Бог разчита Неговият народ да покаже на света мира и свободата, които ни носи разбирането за Неговата опрощаваща любов и сила.
В света често сме заобиколени от ужасната човешка похот и себеугаждане. Става все по-важно да изпълваме очите и ушите си с всичко което е чисто, честно и себеотрицателно.
"(…) Най-после, братя, всичко, що е истинно, що е честно, що е праведно, що е любезно, що е благодатно, - ако има нещо добродетелно, и ако има нещо похвално, - това зачитайте." (Филипяни 4:8)
Не, не си преалила поне към мен - няма проблем
Не, не си прекалила поне към мен - няма проблем
БЛАГОДАРЯ!
ЦЪРКВАТА Е ДО ГОЛЯМА СТЕПЕН ОТГОВОРНА ЗА ГРЕХОВЕТЕ НА ЧЛЕНОВЕТЕ СИ. ТЯ ПОДКРЕПЯ ЗЛОТО, АКО НЕ ИЗДИГНЕ ГЛАСА СИ СРЕЩУ НЕГО"
В ЖИВОТА, В КОЙТО ИМА БЛАГОРОДНА ЦЕЛ И ВСЕПОГЛЪЩАЩ СТРЕМЕЖ, ЗЛОТО ПОЧТИ НЕ НАМИРА МЯСТО."
......
това повече не
Това, което Бог желае да направи за света чрез Израил, избрания народ, в края на краищата ще бъде осъществено чрез Неговата ЦЪРКВА на земята днес. Той "ще даде под наем на други земеделци" лозето, на Своя пазещ завета народ, които "ще му дават плодовете на времето им". ГОСПОД НИКОГА НЕ Е ОСТАВАЛ БЕЗ ИСТИНСКИ ПРЕДСТАВИТЕЛИ НА ЗЕМЯТА, КОИТО ДА ИМАТ ПРИСЪРЦЕ НЕГОВИТЕ ЦЕЛИ" (Пророци и царе. С.367) Бог разчита Неговият народ да покаже на света мира и свободата, които ни носи разбирането за Неговата опрощаваща любов и сила.
Да, пред своите енориаши, защото използва авторитета на Бог и морал, които те признават.
Може ли една църква да се намесва в политиката на една държава?
Да, ако държавата не е отделила църквата. При секуларизация, като в България ако църквата се меси в делата на държавата, а държавата в църковните- не не е редно
Хомосексуализмът проблем на църквата или на държавата е?
На държавата. Хомосексуалисти има сред различни религии, църкви и сред атеистите. В генетичен план хомосексуализмът не се предава поради безплодието на връзката и не е съществен проблем.
Американското протестантство решава ли въпроса с хомосексуализма?
Не. Не само, че в някои щати са разрешени еднополови бракове, не само, че американски посланик предвождаше гей- парада, но и сред клира има хомосексуалисти- вж. препратка за пастор- педофил в Сливен.
Какъв е смисълът от поставяне на проблема в България?
Американското протестантство търси изява сред преобладаващо православното население чрез общоинтересен въпрос. Не че имат решение, не че въпросът е значим, просто реклама.
Какво е най- общо отношението на либералните възгледи към хомосексуализма?
Да си бъркат по дупките, щом не развращават други и не оказват насилие.
Какво щеше да ви е отношението към въпроса, ако бе поставен от православен?
При гей- парадите православието се изказа критично и по конкретен повод.
Защо се намесвате в религиозна тема?
Форумът се нарича Политика. По- скоро религиозна тема се намесва в политиката, което противоречи на секуларизма. Поставянето на тема във форума я предоставя за обсъждане от всички... нещо което nbrakalova модерира, за което естествено има право, но...
Вярващия говори като човек с фундаментална космична претенция, която няма основание и не е защитена като несъмнена истина, но вярващия говори с несравним апломб за почти всичко.
Бог дори не е "доказан", но вярващите както и ти, пишете сякаш Бог е всичко и той за вас е във всичко, разбирам тази увереност.
Никой цитат или почти никоя мисъл от човеци бележити, живели, постигнали много и грандиозно не се равнява за вас на мисъл или цитат от нещо което не е доказано, че въобще съществува.
Поне за мен това разминаване между претенция, увереност, вяра, поучение и от друга страна между безспорна истинност каквато при вас няма е нещо което отношението ми към истината не приема. Разбира се, за вас това в което вярвате е несъмнена истина, но не е, защото то е вяра, не истина. Във вярата може да има истина, както и в механиката или в живопистта или в сладкарството или във всяка друга човешка дейност и мисъл може да има истина, но вярата не е истина и не се припокрива и равнява на нея.
Това са моите мисли и убеденост, при вас има други убедености и мислене.
Няма значение какво се говори и как се говори - поправката, поучението, надчовешката правота е винаги за "вас" - така звучите и това всеки човек ще ви каже.
Не е проблема, че това дразни, за мен проблема е, че това няма как да е истина в един човешки свят с човешки думи и позиции.
23.07.2017 18:12
На държавата. Хомосексуалисти има сред различни религии, църкви и сред атеистите. В генетичен план хомосексуализмът не се предава поради безплодието на връзката и не е съществен проблем.
- Хомосексуализмът е личен проблем. Държавата се намесва тогава, когато даден проблем е опасен за обществото. Държавата няма право да толерира едни за сметка на други.
- Американското протестантство решава ли въпроса с хомосексуализма?
Не. Не само, че в някои щати са разрешени еднополови бракове, не само, че американски посланик предвождаше гей- парада, но и сред клира има хомосексуалисти- вж. препратка за пастор- педофил в Сливен.
- Протестантството не може да реши, нито някоя друга някоя религиозна общност. Църквата изказва мнение и би трябва да вземе отношение по съответния за това ред. Държавното управление е светско, а не теократично.
- Какъв е смисълът от поставяне на проблема в България?
Американското протестантство търси изява сред преобладаващо православното население чрез общоинтересен въпрос. Не че имат решение, не че въпросът е значим, просто реклама.
- Протестантството в България е българско. Сайтът не е протестантски, а български, в който се защитават интересите на всяка личност, или общност, независимо от вероизповеданието й. Сайтът защитава правото на свободен избор пред агресията на държавата, а и не само нейната.
- Какво щеше да ви е отношението към въпроса, ако бе поставен от православен?
При гей-парадите православието се изказа критично и по конкретен повод.
- Няма значение от кого са поставени, важна е основата, върху която се разглежда даден въпрос. Част от авторите, които публикуват в сайта са православни.
- Защо се намесвате в религиозна тема?
Форумът се нарича Политика. По-скоро религиозна тема се намесва в политиката, което противоречи на секуларизма. Поставянето на тема във форума я предоставя за обсъждане от всички... нещо което nbrakalova модерира, за което естествено има право, но...
- Защото държавата има отношение по въпроса, оказва влияние. Държавата създава закони, или забранява, или насърчава, или толерира. Това е част от политиката на държавата. Дискутираният въпросът не е само религиозен. Обществото, което е светско, също взима отношение към него. Споделянето на позицията по настоящата тема е с информативна цел, още повече, че тя засяга отношението на държавата към нея. Който иска, дискутира, който е безразличен, отминава към следващото заглавие. Говорите от името на всички, но ако дадена тема не Ви харесва, не четете предложения текст. Моралът, който третира взаимоотношенията, засяга всички сфери на живота, включително и политиката.
Вярващия говори като човек с фундаментална космична претенция, която няма основание и не е защитена като несъмнена истина, но вярващия говори с несравним апломб за почти всичко.
Бог дори не е "доказан", но вярващите както и ти, пишете сякаш Бог е всичко и той за вас е във всичко, разбирам тази увереност.
Никой цитат или почти никоя мисъл от човеци бележити, живели, постигнали много и грандиозно не се равнява за вас на мисъл или цитат от нещо което не е доказано, че въобще съществува.
Поне за мен това разминаване между претенция, увереност, вяра, поучение и от друга страна между безспорна истинност каквато при вас няма е нещо което отношението ми към истината не приема. Разбира се, за вас това в което вярвате е несъмнена истина, но не е, защото то е вяра, не истина. Във вярата може да има истина, както и в механиката или в живопистта или в сладкарството или във всяка друга човешка дейност и мисъл може да има истина, но вярата не е истина и не се припокрива и равнява на нея.
Това са моите мисли и убеденост, при вас има други убедености и мислене.
Нямам против твоята убеденост.
Атеистът е истинен човек, а вярващият в Бога е неистинен, т.е. лъжец. Така да бъде. Тогава в коя категория да се поставят онези хора през вековете на положителната наука, които са били вярващи, включително и онези, които са се противопоставяли на официалната църковна система, а и които в момента са такива? Всеки има право на своите основания и доказателства за вярата си в Бога или в убедеността си, че няма такъв. Въпреки верските си и философски различия, обаче, независимо дали вярват в творческо начало или са убедени, че в началото е случайността, хората могат и обсъждат моралните устои. Само че моралът не е обект на изследователската научна мисъл и не се ражда в лабораторни условия. Това е моето мислене. Друг може да приема обратното. И ако в текстовете, които съм споделила от Книгата, авторитет за вярващите, могат да се намерят положителни неща и насоки, защо тя трябва да се презира или иронизира.
И какъв трябва да е резултатът от един диалог, като в случая този за хомосексуализма и отношението на държавата към него.
Няма значение какво се говори и как се говори - поправката, поучението, надчовешката правота е винаги за "вас" - така звучите и това всеки човек ще ви каже.
Не е проблема, че това дразни, за мен проблема е, че това няма как да е истина в един човешки свят с човешки думи и позиции.
Не ние сме прави, а ние приемаме, че правото е в "писано е".
А "вие" имате ли представа как звучите? Защото вярващият има светско образование или специалност, докато невярващият говори "наизуст".
Да, всички живеем в един човешки свят с човешки думи и позиции. Този свят между другото не е моят свят вече...
23.07.2017 21:50
- Хомосексуализмът е личен проблем.
- Протестантството в България е българско.
В какво хомосексуализмът се проявява като ЛИЧЕН проблем? Моля, уточнете, може би има повод за дискусия.
Протестанти в България има от различни църкви. Някои от тях са свързани с майчина църка от САЩ. Тях визирам като "американски протестанти". Обобщението, че протестантскиТЕ църкви са български е некоректно. Несъмнено, както българските кюрета се съобразяват с папата, така и пасторите се съобразяват със своите учители.
Атеистът е истинен човек, а вярващият в Бога е неистинен, т.е. лъжец.
от мен
МАНИПУЛАЦИЯ - никъде не казах лъжец
би могъл да е заблуден, чистосърдечно вярващ или дори истинен ако Бог има
от теб
И ако в текстовете, които съм споделила от Книгата, авторитет за вярващите, могат да се намерят положителни неща и насоки, защо тя трябва да се презира или иронизира.
от мен
Може би, не те разбрах, но аз никъде не иронизирам и не презирам, понякога се удивлявам, раздразвам или отвращавам, обикновено презрението не ми е присъщо - то е дистанциращо и над нещата, при мен нещата са директен конфликт и сблсък, аз не се издигам за да презирам, обикновено желя да накажа, да наложа истината си или да мразя, презрение в мен има много рядко
към вярващите понякога изпитвам неразбиране, раздразнение, друг път мило отношение - презрение не, ирония рядко
от теб
И какъв трябва да е резултатът от един диалог, като в случая този за хомосексуализма и отношението на държавата към него.
от мен
не знам, мен въпроса за хомосексуализма не ме вълнува толкова, просто ползвам повода да изразя фундаменталните ми различия с вас вярващите в последните ми коментари, вместо частно мнение за хомосексуализъм
А "вие" имате ли представа как звучите? Защото вярващият има светско образование или специалност, докато невярващият говори "наизуст".
от мен
Убеден съм, че ние СЪМНЯВАЩИТЕ СЕ И ПОРАДИ ТОВА НЕ ВЯРВАЩИ ВЪВ ВАШИТЕ ВЕРСИИ ЗА БОГ звучим по-грубо от вас, по-цинично, по-саркастично, по-отвратително, несъмнено някои от невярващите звучат така както написах.
Според мен по-важно е не звученето, а основата - при вярващите тя е възможност за истина и въможност за неистина, при съмняващите се и атеистите категорична доказан истина със земните днешни възможности, наука и познание, които вярно не са космически и са ограничени.
- Хомосексуализмът е личен проблем.
- Протестантството в България е българско.
В какво хомосексуализмът се проявява като ЛИЧЕН проблем? Моля, уточнете, може би има повод за дискусия.
Протестанти в България има от различни църкви. Някои от тях са свързани с майчина църка от САЩ. Тях визирам като "американски протестанти". Обобщението, че протестантскиТЕ църкви са български е некоректно. Несъмнено, както българските кюрета се съобразяват с папата, така и пасторите се съобразяват със своите учители.
-– Едва ли има повод за дискусия. Авторите са достатъчно ясни. А и сексуалната ориентация е нещо лично. Става въпрос за намесата на държавата по отношение на нея (а и не само на нея) и до каква степен. Различният не би трябвало да "дава тон", на основание на това, че има правото да бъде различен, и не може да налага (с помощта на държавата) своето различие като норма. Т.е. държавата няма право да се намесва в решенията на съвестта на отделната личност.
Не говоря за църкви, а за протестантство. Независимо в коя част на света се намират, протестантите са протестанти. За съжаление има стотици протестантски деноминации и не е моя работа да обсъждам вътрешната организация на която и да е от тях. Колкото до "американските протестанти", поначало т.нар. свободен свят се организира от протестанти, които търсят спасение от Римокатолическата институция в Европа. Конституцията на младата държава се основана на свободата на съвестта, не се определя държавна/традиционна религия, както е в Европейския свят, и пр. … В днешно време в САЩ се забелязват обаче и други тенденции.
Разбира се, задължително е църквата да не се меси в светската власт, както и светската власт да не се намесва в работата на църквата. Т.е. едната да не използва средствата на другата, за да насилва съвестта на хората. Двете власти са два отделни коридора с различно предназначение. Ако говорим за християнство, такова е виждането и на Христос според Лука 20:25.
Атеистът е истинен човек, а вярващият в Бога е неистинен, т.е. лъжец.
от теб
МАНИПУЛАЦИЯ - никъде не казах лъжец
би могъл да е заблуден, чистосърдечно вярващ или дори истинен ако Бог има
--- Това е вече друго. Пропуснала съм да поставя въпросителна след "лъжец". Исках да намекна, че, според мен, думата "истинен" или "неистинен" не е точната. ИСТИНЕН БИ БИЛ ТОЗИ, КОЙТО ПРИТЕЖАВА ИСТИНАТА ИЛИ САМ Е ИСТИНА. Съзнателно ще пропусна цитат. Както намирам за неточно и определението "заблуден". Защото и невярващият може да бъде заблуден, "ако Бог има". Иначе чистосърдечно човек може да вярва в Бога (или в някой друг, или нещо друго), а и чистосърдечно може да се заблуждава, ако не вярва в Бога (или в някой друг). У мен възниква понякога въпросът защо едни вярват, а други – не толкова не вярват, а подчертано не искат да вярват.
от теб
И ако в текстовете, които съм споделила от Книгата, авторитет за вярващите, могат да се намерят положителни неща и насоки, защо тя трябва да се презира или иронизира.
--- Нямах предвид теб. Съжалявам, че не съм се изразила достатъчно точно.
от теб
И какъв трябва да е резултатът от един диалог, като в случая този за хомосексуализма и отношението на държавата към него.
от мен
не знам, мен въпроса за хомосексуализма не ме вълнува толкова, просто ползвам повода да изразя фундаменталните ми различия с вас вярващите в последните ми коментари, вместо частно мнение за хомосексуализъм
--- Мен също не ме вълнува толкова. Вълнува ме намесата на държавата в личния живот и съвест на човека. В случая това е около отношението на държавата по наболелия въпрос за сексуалната ориентация на хора с различна от общоприетата такава.Авторите, чиито мнения споделих, говорят от позицията на библейското становище по този въпрос. Неминуемо възникват различия, защото има разлики в изходните позиции между библейските и част от светските виждания по въпроса за сексуалната ориентация. Пък и не само по него. Няма нищо лошо в това, че си използвал темата, за да откроиш "фундаменталните си различия" с вярващите. За себе си поставям акцента между едната и другата препоръка за морално и неморално; и отношението на държавата към тях.
А "вие" имате ли представа как звучите? Защото вярващият има светско образование или специалност, докато невярващият говори "наизуст".
от мен
Убеден съм, че ние СЪМНЯВАЩИТЕ СЕ И ПОРАДИ ТОВА НЕ ВЯРВАЩИ ВЪВ ВАШИТЕ ВЕРСИИ ЗА БОГ звучим по-грубо от вас, по-цинично, по-саркастично, по-отвратително, несъмнено някои от невярващите звучат така както написах.
Според мен по-важно е не звученето, а основата - при вярващите тя е възможност за истина и въможност за неистина, при съмняващите се и атеистите категорична доказан истина със земните днешни възможности, наука и познание, които вярно не са космически и са ограничени.
--- Версиите не са НАШИ, а библейски. Малко е силно да го кажа, но освен ЗВУЧЕНЕТО, живея в свят и на ДЕЙСТВИЕТО.
"А онова, което излиза из устата, произхожда от сърцето, и то осквернява човека. Защото от сърцето произхождат зли помисли, убийства, прелюбодейства, блудства, кражби, лъжесвидетелства, хули." (Матей 15:18,19)
"Устата му са по-мазни от масло,
Но в сърцето му има война;
Думите му са по-меки от дървено масло,
Но пак са голи саби." (Псалми 55:21)
"Сърцето е измамливо повече от всичко,
И е страшно болно; кой може да го познае?" (Еремия 17:9) и др.
Затова си позволявам да правя сравнение и да следвам примери, който ми харесват. Иначе всеки има право да звучи и се изразява, както му е угодно.
- Според мен по-важно е не звученето, а основата - при вярващите тя е възможност за истина и възможност за неистина, при съмняващите се и атеистите КАТЕГОРИЧНА ДОКАЗАНА ИСТИНА със земните днешни възможности, НАУКА И ПОЗНАНИЕ, които вярно не са космически и са ОГРАНИЧЕНИ.
--- Ставаше дума, че в някогашните възможности и днешните възможности на НАУКАТА И ПОЗНАНИЕТО работят и вярващи… Чудесно е, че между някои от невярващите и тях има правилно сътрудничество, което дава шанс да се стигне по-далеч в познанието в сферата на науката. Адмирирам подобно сътрудничество, с удоволствие се запознавам с изследванията и изводите им.
Все пак мисля, че невярващият е некоректно да определя позициите на вярващия без да познава неговата основа. Това исках да намекна. Защото днес вярващият живее в атеистичен свят, учи и завършва атеистично образование. Може да се запознае в детайли и с двете теории (защото така или иначе все още те са теории) и може по-реално да определи и избере коя от тях да приеме за своя житейска основа – ако разбира се основата има някакво значение за него. Думата КАТЕГОРИЧНО ми се струва малко силна. Вчера науката е доказала нещо категорично, но днешната го опровергава., например.
Разбира се, че невярващия също може да е заблуден, но в случая науката не е намерила Бог без съмнение. Науката е намерила фосили, хванала е животно, изолирала е клетка, доказала е вълни и частици невидими с прибор, но тя не е доказала Бог по безспорен начин до сега и за това НЕВЯРВАЩИЯ НЕ Е ЗАБЛУДЕН - ТОЙ МОЖЕ ДА Е ЗАБЛУДЕН ЕДВА СЛЕД КАТО СЕ ДОКАЖЕ ИЛИ ПОКАЖЕ БОГ, дотогава заблуден е отказващия доказаните параметри които до момента не намират Бог.
Давам ти пример - няма как да съм заблуден аз ако някой ми твърди че руснаците са убили повече германци през ВСВ, защото е обратното. Ако обаче някой докаже пред света, че всъщност руснаците са убили пъти повече германци - тогава аз ще съм заблуден.
Вашата вяра и увереност не прави мен или друг заблуден наистина, а вашите убеждения ме виждат заблуден - заблуждението е обективно в субективното него.
Интересен постинг и коментари, въпреки че, признавам си, не го изчетох много внимателно, защото не е мой интерес и влечение - политика и религия. Но смятам, че както не би трябвало да се месят и преплитат една в друга политика и религия и да вземат отношение и становища, те непрекъснато го правят на практика - това накратко. Религиозните и политически виждания са лични и всеки сам избира, в какво и на кого да вярва.
Според мен, най-вече на СЕБЕ СИ!
И да може и доколкото може да отсява зърната от плявата иначе ще се изгуби в многото информация и дезинформация и така ще се поддава на манипулации - всичко това го мисля и пиша по принцип.
Доколкото съм чела твои постинги ти го умееш и вярваш в това, което пишеш, аз съм скептична и най-вече вярвам на себе си, а не "на някой горе", и да го има - аз не знам какво има горе...Това се отнася и още повече за интимните отношения между хората, затова са интимни, а не религиозни или обществени... - това е моето лично мнение.
Поздрави и хубав ден!
п.п. пропуснах да спомена, че съм прочела стария и новия завет в Библията, но ... толкова, все пак имам някаква информация.
Разбира се, че невярващия също може да е заблуден, но в случая науката не е намерила Бог без съмнение. Науката е намерила фосили, хванала е животно, изолирала е клетка, доказала е вълни и частици невидими с прибор, но тя не е доказала Бог по безспорен начин до сега и за това НЕВЯРВАЩИЯ НЕ Е ЗАБЛУДЕН - ТОЙ МОЖЕ ДА Е ЗАБЛУДЕН ЕДВА СЛЕД КАТО СЕ ДОКАЖЕ ИЛИ ПОКАЖЕ БОГ, дотогава заблуден е отказващия доказаните параметри които до момента не намират Бог.
Давам ти пример - няма как да съм заблуден аз ако някой ми твърди че руснаците са убили повече германци през ВСВ, защото е обратното. Ако обаче някой докаже пред света, че всъщност руснаците са убили пъти повече германци - тогава аз ще съм заблуден.
Вашата вяра и увереност не прави мен или друг заблуден наистина, а вашите убеждения ме виждат заблуден - заблуждението е обективно в субективното него.
Мисля, че не е коректно в случая да се имат предвид други религии. Споделените материали са от християни, основанията им по конкретната тема са библейски. Аз също изхождам от Библейски позиции.
Щом науката не е доказала съществуването на Бог ПО БЕЗСПОРЕН НАЧИН (независимо какво е хванала, изолирала и пр.), редно е да няма спор, а всеки да остане със основанията си за своите убеждения (казваш не само ти) и вяра (казват други, не само аз; не забравяй, че в средите на положителната наука също е имало и има вярващи в Бога). Примерът ти, според мен, е извън философия и идеология, а ние говорим точно за това.
Моята вяра не вижда нито теб, нито който и да било друг като заблуден, а като незапознат достатъчно с основанията/претенциите на Източника, който съм приела за свой морален водач.
Общо взето, разговорът ни кръжи около това, на какво всъщност се основава нашият свят (конкретно 'белия' свят), както и древният. Какъв е фундаментът, върху който се базират мисленето, мотивите, действията на хората сега и тогава. Библейският е ясен: стандартът на вярващия е самият Бог (в лицето на Христос) и Неговия закон като мярка във взаимоотношения между човек-Бог и човек-човек; като критерий за добро и зло. И според Кант "Бог като морален Творец, Гарант и Законодател е Основата на нравствения порядък и за практическия разум е необходима вярата в Него. Но “АКО ТАЗИ ВЯРА БИ БИЛА ДОКАЗУЕМА, ТО НРАВСТВЕНОСТТА БИ СТАНАЛА НЕВЪЗМОЖНА, ПОНЕЖЕ ТОГАВА ПРЕД ЛИЦЕТО НА ПОСТОЯННО СТОЯЩОТО ПРЕД ОЧИТЕ СТРАХОТНО ВЕЛИЧИЕ НА БОГА И ВЕЧНОСТТА ЗАКОНЪТ БИ БИЛ ИЗПЪЛНЯВАН ОТ СТРАХ ИЛИ САМО МАЛКО ОТ НАДЕЖДА И НИКОГА ПО ДЪЛГ”. Това обстоятелство ни научава, че “НЕИЗСЛЕДИМАТА МЪДРОСТ, ЧРЕЗ КОЯТО СЪЩЕСТВУВАМЕ, НЕ Е ПО-МАЛКО ДОСТОЙНА ЗА ПОЧИТ В ТОВА, КОЕТО НИ Е ОТКАЗАЛА (като възможност за познание – б. а.), ОТКОЛКОТО В ТОВА, КОЕТО НИ Е ОТКРИЛА” (цит. по Д-р Цветелин Ангелов).
В древния езически свят са били обожествявани държавата и безсмъртието на душата. Има ценности, норми, идеали, но няма нравствен критерий за различаване между добро и зло. Безспорно, възраждането на интереса към гръцките и римски писатели и мислители повлиява появата на Ренесанса, но хуманизмът също не предлага образец и критерий.
Мен ме интересува кой/какъв е стандартът на атестичния мироглед? На какво се базират междучовешките отношения? Преди време подходът бе класово-партиен. Днес какъв е? Или принципно, какъв трябва да е, каква е неговата философска (щом се отхвърля верската) мярка на живот, тъй като е ясно, че хората са различни; към какво се стреми съвременният човек?
Разбира се, всяка епоха, всяка цивилизация, оставя следи не само чрез познанието, до което е стигнала, но и чрез своята култура. Културата обаче, според мен, се формира от мирогледа на съответната епоха (или цивилизация). Мисля, че не културата определя морала, а по-скоро моралът формира културата (което е също в обсега на последно споделените текстове). А моралът се формира от философските представи, а не от научните изследвания, от която и да било епоха. Така и организирането на света, в случая днешният, се оформя от мирогледа, а не от научните изследвания (колкото и впечатляващо те да са развити повече от онези в древния свят, или поне така ние си мислим). Постиженията на науката, в което и да е време, не повлиява морала, а бита и познанието как стават "нещата". Докато обратно, моралът би трябвало и влияе в работата на научните среди.
Най-общо казано, устройването на света (обществата) и животът се оформя не от науката, а от светогледа, в две тенденции: първата – свят основан на принципите от Библията, опитът за който бе отхвърлен; и втората – свят, основан на езичество и атеизъм – и двата с общия корен далеч от Бог, и двата простиращи корени към окултизма, който сериозно си пробива път в християнската ни (поне по формулировка) цивилизация.
Интересен постинг и коментари, въпреки че, признавам си, не го изчетох много внимателно, защото не е мой интерес и влечение - политика и религия. Но смятам, че както не би трябвало да се месят и преплитат една в друга политика и религия и да вземат отношение и становища, те непрекъснато го правят на практика - това накратко. Религиозните и политически виждания са лични и всеки сам избира, в какво и на кого да вярва.
Според мен, най-вече на СЕБЕ СИ!
И да може и доколкото може да отсява зърната от плявата иначе ще се изгуби в многото информация и дезинформация и така ще се поддава на манипулации - всичко това го мисля и пиша по принцип.
Доколкото съм чела твои постинги ти го умееш и вярваш в това, което пишеш, аз съм скептична и най-вече вярвам на себе си, а не "на някой горе", и да го има - аз не знам какво има горе...Това се отнася и още повече за интимните отношения между хората, затова са интимни, а не религиозни или обществени... - това е моето лично мнение.
Поздрави и хубав ден!
п.п. пропуснах да спомена, че съм прочела стария и новия завет в Библията, но ... толкова, все пак имам някаква информация.
Живеем в съвремие на политика и религии. Ако миналото е било доминирано от религиозната политика (не случайно се изразявам така), то днес сме подвластни на политиката. Аз отново нямам интерес към нея, защото тя е отново толкова несигурна, колкото моралът на част от тези, които я практикуват. Разбира се, над всичко стои личният избор и не случайно се казва, че е свещен.
Мисля, че да вярваш в себе си е също поне част от някои религии. Нашето "себе си", според мен, също зависи от това, върху какво сме го основали – дали на нещо временно и несигурно, или на нещо което има по-дълбоки корени. "Мъжеството да бъдеш" стои върху нещо. Трябва мярка, според която да се отсява плявата от житото. И аз съм скептична. Моят житейски опит обаче ме направи скептична към хората, а не спрямо онова, което най-общо наричат "горе".
Хубаво е, че сте прочела Библията. Все пак в нея има достатъчно красноречиви поуки. Но и друг път съм споделяла, че не е достатъчно да се чете. Тя е наука и трябва да се изучава. :)
Много мило, че сте отделила време да посетите текстовете и диалога около тях, viva. Благодаря Ви!
Нравственост и морал в смисъл на ограничение и смирение няма в религиите на белите (да ги наречем условно така) преди Християнството, но морал и нравственост има в различни сичинения примерно на Тацит на прима виста се сещам, морал и нравственост има в десетки гръцки трагедии и литература също, в много римска поезия и гръцка още.
Несигурността на науката в Бог дава като резултат това:
- науката само понякога си позволява да зави, че може би Бог няма
- вярващите върху същата несигурност са категорично демонсттриращи, че Бог има
ще рече в тази несигурност вие минавате границите обективно погледнато, иначе субективно за вас си - вие си вярвате
ето как вие "злоупотребявате" и сте по-грешни в тази несигурност от "нас"
Живеем в съвремие на политика и религии. Ако миналото е било доминирано от религиозната политика (не случайно се изразявам така), то днес сме подвластни на политиката. Аз отново нямам интерес към нея, защото тя е отново толкова несигурна, колкото моралът на част от тези, които я практикуват. Разбира се, над всичко стои личният избор и не случайно се казва, че е свещен.
21.03 10:47 - 44-то Народно събрание ще е като през 44-та година - руска окупация без българска съпротива
29.03 21:02 - КОГАТО СЕ СТИГНЕ ДО "ТРАГИЧНО", ЕДВА ЛИ ПОЛИТИКАТА Е ЕДИНСТВЕНОТО РЕШЕНИЕ
06.04 11:10 - Все едно е кой управлява България
с ценната мисъл:
Няма как да стане. Не "защото е писано", а защото са се погрижили. Освен това имат достатъчно симпатизанти.
– Да, така е, но представата за красиво и удоволствие не се ли влияе също от мироглед? Защото има и обратни примери.
НРАВСТВЕНОСТ И МОРАЛ В СМИСЪЛ НА ОГРАНИЧЕНИЕ И СМИРЕНИЕ НЯМА В РЕЛИГИИТЕ НА БЕЛИТЕ (ДА ГИ НАРЕЧЕМ УСЛОВНО ТАКА) ПРЕДИ ХРИСТИЯНСТВОТО, НО МОРАЛ И НРАВСТВЕНОСТ ИМА В РАЗЛИЧНИ СИЧИНЕНИЯ ПРИМЕРНО НА ТАЦИТ НА ПРИМА ВИСТА СЕ СЕЩАМ, МОРАЛ И НРАВСТВЕНОСТ ИМА В ДЕСЕТКИ ГРЪЦКИ ТРАГЕДИИ И ЛИТЕРАТУРА СЪЩО, В МНОГО РИМСКА ПОЕЗИЯ И ГРЪЦКА ОЩЕ.
- Наистина, нравствеността може да се третира като ограничение, и за някои е такова. Знаем какво става, когато някои хора не намират за необходимо да бъдат ограничавани по този стандарт – налага се да бъдат ограничени от съответни граждански закони (защото моралът това е да не вършиш зло на другия). Но ако човек има вътрешно желание да следва този стандарт, ако му харесва да се съобразява с моралния закон, то за него той съвсем не е ограничение, а нещо съвсем естествено, за което не се замисля. Разбира се, по всяко време и не само в литературните съчинения има нравственост. И друг път е ставало дума, че съвестта като морален коректив е вродена в човека. Отделен е въпросът дали той ще се съобразява с нея и по този начин ще я поддържа, или постепенно, притъпявайки я, ще я унищожи.
Несигурността на науката в Бог дава като резултат това:
- науката само понякога си позволява да зави, че може би Бог няма
- вярващите върху същата несигурност са категорично демонсттриращи, че Бог има
ще рече в тази несигурност вие минавате границите обективно погледнато, иначе субективно за вас си - вие си вярвате
ето как вие "злоупотребявате" и сте по-грешни в тази несигурност от "нас"
- За това дали Библията е наука или не, няма да споря по никакъв начин, но само с четене тя не може да се обозре.
- Възможно е някои да демонстрират разбиранията си, има различни типове хора и изяви. Нито мога да нося отговорност за тях, нито мога да ги съдя. Възможно е това да изглежда злоупотреба в очите на събеседника. Аз не бих искала моята вяра в Бога на Библията да минава нечия граница, но е възможно тази ми увереност, за някого да е злоупотреба в личното му пространство. Но така или иначе, "вярата е даване твърда увереност в ония неща, за които се надяваме, - убеждения за неща, които не се виждат" (Евреи 11:1). Макар да не е същото, но подобна увереност изпитваме за много неща в живота, защото не можем лично да присъстваме нито на определени събития във времето, нито на научни изследвания, нито да сме свидетели на неща от микро и макрокосмоса и пр. Ние вярваме в познанията на хората, които работят в дадена насока и на онова, което публикуват, без да сме присъствали там. Не само, че имам право, но аз не се срамувам да вярвам в Бога – "за юдеите съблазън, и за езичниците глупост" (1Коринтяни 1:23) и не мога да го скрия, особено когато се налага да Го защитя. Ако невярващият има неговите доказателства, хора като мен също имат своите, защото, не може да се изследва Библията, без помощта на клонове от науката. Защо да е прието да се вярва, цени и цитира Омир например, а да не се вярва на Библията, или се цитира дори като литературен източник?
Живеем в съвремие на политика и религии. Ако миналото е било доминирано от религиозната политика (не случайно се изразявам така), то днес сме подвластни на политиката. Аз отново нямам интерес към нея, защото тя е отново толкова несигурна, колкото моралът на част от тези, които я практикуват. Разбира се, над всичко стои личният избор и не случайно се казва, че е свещен.
21.03 10:47 - 44-то Народно събрание ще е като през 44-та година - руска окупация без българска съпротива
29.03 21:02 - КОГАТО СЕ СТИГНЕ ДО "ТРАГИЧНО", ЕДВА ЛИ ПОЛИТИКАТА Е ЕДИНСТВЕНОТО РЕШЕНИЕ
06.04 11:10 - Все едно е кой управлява България
с ценната мисъл:
Няма как да стане. Не "защото е писано", а защото са се погрижили. Освен това имат достатъчно симпатизанти.
Наистина няма как да стане! :) Под една или друга форма, това е част от бъдещето. Но мен бъдещето ме интересува в друг аспект. Мога понякога да споделя, но не следя, не знам дори имената на хората във властта, още по-малко от коя партия са. Като вярваща следя политическите и религиозни събития повече навън, отколкото вътре в България, за да бъда "в час" с "белезите на времето". :)
![](https://blog.bg/photos/profile/112577.jpg)
2. Н.В. Цар Симеон ІІ - личен сайт
3. Царство България
4. Изгубената България
5. За стария български правопис
6. Клуб "Един завет" - потомци на офицерския корпус на Царство България
7. Стара София
8. Европейски кралски династии
9. Das Herzogliche Das Herzogliche Haus Sachsen-Coburg und Gotha
10. Н.В. Цар Симеон ІІ - генеалогия и...
11. tretrooper
12. bolg
13. kordon
14. sulla - Ъплоуднати постинги за делитване
15. Консерватизъм
16. Музикалните хроники на един немузикален човек
17. Петър
18. deathmetalverses
19. Национален светоглед
20. Блог „Аристокрация БГ”
21. Относно царските имоти
22. Велики учени за вярата си в Бога
23. Погубените 1945. "Народният съд" - непубликувани фотографии на Т.Славчев
24. Декомунизация
25. Владетелски двор на Третото Българско царство
26. alexanderherzdorf
27. Славимир Генчев
28. tvmreja